PRIVAT VEI
- Jeg skal ta svalestupet i år. - Hva sa du?
- Jeg skal ta svalestupet i år. - Det sier du hvert år.
Jeg mener det denne gangen. Man lever bare èn gang, ikke sant?
Jeg skal klatre til toppen av den store klippen, og hoppe.
Du kommer til å se ned og feige ut som vanlig.
- Du vet jeg har høydeskrekk. - Du bør hoppe, Johnny. Det er gøy.
- Jeg har gjort det. - Fordi Brian dytta deg.
Det teller for det.
Tror du de jentene kommer i år? Litt klespoker?
Sikkert ikke. Det var Brian som ordnet de greiene.
Han kan få pes for dette.
Det betyr ikke noe. De var ikke sammen i fjor.
Det utgjør ingen forskjell for...
- Går det bra, Scott? - Ja, men brillene er ødelagt.
- Ja, jeg tror det. - Nat...Natalie.
- Natalie. Nat? - Vad hände?
- Det går bra. - Hvor er alle sammen?
Se på meg. Vi havnet i en ulykke.
- Er du skadet? - Jeg tror ikke det.
- Var det en ulykke? - Det ordner seg.
- Chris! - Her ute.
- Går det bra? - Ja, men ikke med bilen.
Jeg hjelper deg ut, vennen.
- Har du dekning? - Nei, ingenting.
- Hvor lenge var vi borte, tror du? - Noen minutter, kanskje.
Hvor tror du Johnny tok veien?
Han leter vel etter en bensinstasjon. Du kjenner jo ham, speidergutten.
- Kan han ha gått inn her? - Noen har gått der.
Hvordan skjedde dette?
Det er bare en bil, ikke sant? Alle klarte seg.
Ja, alle bortsett fra Johnny. Ingen vet hvor han er.
- Er han forbannet på meg? - Nei, han er sur fordi bilen er vrak.
Han snakker nesten ikke til meg. Jeg gjør så godt jeg kan her, kjære.
Jeg vet det, lille venn. Du klarer deg fint.
Gi ham en sjanse. For min skyld?
Jeg jogger tilbake til bensinstasjonen og får tak i en bergingsbil.
- Alene? - Ja, jeg er tilbake på et øyeblikk.
- Greit. - Her kommer det.
- Hva er rekorden din på 1,6 km? - 5:47.
Bensinstasjonen ligger 6 mil herfra. Da kommer du til å bruke 4 timer.
- Si fra når du får en bedre idè da. - Folkens!
Jeg tror jeg vet hvor Johnny gikk.
- Trenger vi disse? - Ja, ellers skjærer vi opp armene våre.
Hvorfor kan vi ikke bare vente til Johnny kommer tilbake?
Fordi Johnny har vært borte altfor lenge.
- Vi trenger en kranbil før kvelden. - Hør, jeg vil ikke at du drar.
- Dette stedet gir meg frysninger. - Jeg er straks tilbake, okay?
- Lover du? - Ja, jeg lover.
Hadet.
- Er du klar? - Tuller du? Jeg elsker mais.
Hold et øye med veien for meg, okay?
Går det bra med deg?
Friidrettsklubben. Sjakklubben.
Kom igjen, kompis. Du klarer det.
- Hvor lenge blir de borte, tror du? - Jeg vet ikke.
- Ikke fortell Brian at jeg tok en. - Ikke si til ham at jeg ga deg en.
- Avtale? - Ja, avtale.
Jeg beklager det som skjedde tidligere.
Du har rett. Det er bare en bil.
- Jeg vet at bilen betyr mye for deg... - Nei, du har rett.
Bestefaren min pleide å si...
"Alle dager man er i live, er en god dag."
Jeg pleide å hate det uttrykket.
Men nå forstår jeg hva det betyr.
Det går bra. Vi trenger bare en telefon.
Vi finner noen som kan taue bilen, haiker til hytta...
- ...og åpner noen kalde pils. - Hvordan kommer vi oss hjem igjen?
- Jeg skal jobbe på mandag. - Vi leier en bil, det ordner seg.
Jeg tenkte på en ting. Kan Natalie invitere noen venner?
Som hun som var i bursdagen din. Husker du henne? Hva het hun...
- Hun var... - Går vi riktig vei?
Solen er...ja, det er riktig vei.
Jeg tror hun het noe eksotisk. Alexandra kanskje...Tatiana...
Dette var interessant.
Scott, kom og se på dette.
- Brian. - Ja.
Kom bort hit.
Se på den.
Dytt meg opp.
Hvorfor det?
Bønder setter opp fugleskremsler i et mønster i åkeren...
...for å kunne navigere når maisen er for høy.
Jeg leser ganske mye.
- Ser du noe? - Nei.
Ikke gjør det. Du er akkurat som broren min.
- Greit, beklager. - Faen som den stinker.
Vi er nesten fremme.
Det er lys i overetasjen. Jeg tror det er noen hjemme.
- Vi går. - Greit.
Vent!
- Hva? - Hva skjedde?
- Så du det? - Hva da?
Det var en gutt. Han stod der, jeg sverger.
Hallo?
Er det noen hjemme?
Hallo?
Hva tror du?
De er ikke ordensmennesker.
Dette var merkelig.
Jeg tror ikke det bor noen her.
Hallo?
- Gikk det bra? Hva skjedde? - Den har tenner. Er det en person?
- Den lukter helt jævlig. - Hva er det?
Det er nok ingen person. Det ser ut som et fugleskremsel.
- Den skal skremme fugler. - Burde den ikke stått ute på åkeren?
- Var det dette du så? - Nei, jeg så en gutt.
Han stirret rett på meg. Jeg har allerede sagt det.
- Natalie, kan vi roe oss ned litt? - Jeg må finne Brian, han vet råd.
- Han kommer snart tilbake. - Jeg må fortelle ham om det.
- Hva da? - Noe er galt her, Chris.
Faen heller.
Vent på meg.
Johnny?
Brian!
Natalie!
Brian!
Johnny. Hva gjør...
Brian!
Hallo?
Hallo?!
Hallo?
Natalie!
Natalie...
Natalie! Hvor er du?!
Natalie.
Natalie?
- Brian... - Hvor er hun?!
- Brian. - Stille!
Jeg så henne. Hun ble bortført den veien.
- Bortført? - Ja.
Kom igjen...
Okay...
Brian.
- Herregud! - Scott!
Hva skjedde? Går det bra?
Det er noen i åkeren. Det er noen der ute.
- De er etter oss. Vi må dra. - Chris.
Brian?!
Helvete. Brian! Går det bra med deg?
- Hva har skjedd med armen din? - De tok henne.
Hvem tok henne?
Faen.
Helvete!
- Vi er omringet for faen. - Hva?
Den jævla maisen er overalt.
- Johnny er død. - Hva? Har dere funnet ham?
- Ja, han var oppe i syrommet. - Hva faen gjorde han der inne?
Sydde. Her.
- Jeg tror ikke vi er trygge her. - Nei du sier ikke det.
Jeg mener her inne, det er ikke trygt.
- Vi er tryggere her enn der ute. - Hvordan vet du det?
- Vi må tilbake til veien. - Forstår du ikke hva omringet betyr?
- Vi går ikke ut dit igjen! - Vi må finne en utvei.
De slaktet Natalie. De reiv henne i stykker.
Se på armen hans! Tenk deg det over hele kroppen.
Hvor stor er sjansen for at du kommer deg unna nå?
Det gikk jo bra med deg.
Du så henne, og du gjorde ikke en dritt.
Brian.
Jeg så akkurat det samme som deg, Brian!
- Gi meg lommelykten. - Hva gjør du?
- Blir du med? - Ikke faen!
Jeg snakket til ham.
Hold øynene åpne. Skrik ut om du ser noe.
Hvor skal vi, Brian?
Så du...
Helvete!
Let etter nøkler.
Jeg fant ingen.
Går det greit med deg?
- Det blør mindre. - Det var ikke det jeg mente.
Jeg beklager det med Natalie.
Denne ser kjørbar ut.
Vi må finne nøklene.
- Finner du noe? - Brian?
- Hva skjedde? - Så du det ikke?
Så hva da?
Husk på hva jeg lærte deg. Først magen.
Etterpå lårene og ryggen.
Kom igjen, Alex.
Bra.
Fortsett, tapp ut blodet.
Kom igjen, gutt.
Jeg er stolt av deg, sønn.
Hva faen holder du på med?
Gjør det du.
Scott! Hei!
Hva er det med deg?
Brian.
Scott?
Natalie.
Chris!
- Chris? - Scott!
- Går det bra, Chris? - Scott!
- Få meg ut herfra! - Jeg prøver.
- Få opp den jævla døra. - Den er låst på din side.
Kom igjen, du er nødt. Hun er her inne.
- Hva? - Gjør ett eller annet, slå den inn.
Unna. Natalie!
- Brian, hvor skal du? - Hva skjer?
- Han stakk. - Herregud, nei!
Dette går ikke. Vi må finne en annen måte. Det er vel en takavsats der?
- Ikke faen, det gjør jeg ikke. - Ser deg på utsiden.
Rolig, se hvor du går.
Helvete!
Herregud, Chris. Går det bra med deg?
Herregud!
Brian, Chris bare...
Brian, hvor skal du hen?!
Kom igjen, ta det rolig.
Hvor er hun?
Hva?
- Hvor er hun?! - Vet ikke, jeg falt gjennom taket.
- Hvordan så hun ut? - Død.
Hun beveger seg, så jeg må finne henne.
Kjæresten din er død, for faen.
Det er på tide å fokusere på å få oss alle vekk herfra.
Hør, vi fant en pickup. Den ser vel kjørbar ut?
Vi må bare finne en måte å starte den på.
- Vent, er det en Chevy? - Ja, hvordan det?
Derfor.
Alt vi trenger å gjøre er å gi flat pedal vekk herfra.
Vi kan ikke dra ennå.
- Hva? Mener du det? - Jeg drar ikke uten henne.
- Nå tuller du vel. - Jeg fikk oss hit...
...og jeg skal sørge for at vi kommer oss vekk, alle sammen.
Vi er alle.
- Gi meg nøklene. - Brian, vent litt.
Jeg forlater ikke deg. Gi meg nøklene.
- Brian, hun er død. - Hold kjeft!
- Så det er du som bestemmer? - Gi meg nøklene.
Ikke din beste.
Ikke din verste heller.
Stopp!
Hjelp! Brian!
Brian! Noen...! Chris, hjelp meg!
Hjelp meg!
Herregud!
Gud, nei.
Slutt!
Kan du bevege deg?
Hva faen tenkte du på?
- Faen! - Hent noe der inne fra.
- Brian, armen din... - Hjelp ham, han blir verre.
Her, ta denne.
Hva feiler det deg?
Jeg har sett ting.
Borte ved loven var det en bonde. Og der så jeg gutten. En tenåring.
Han sprang ut i maisåkeren. Jeg fulgte etter.
Jeg holder på å bli sprø.
Gutter, Natalie så noen ved veien.
- Jeg så ham også. - Hvor da?
- Det var...i kjøkkenet ved trappa. - Gjør dette ferdig.
Brian, du kan ikke bare... Hva gjør du?
Han holder på å klikke.
- Bare gå og hjelp ham. - Nei...
Hør. Natalie var ei flott jente og jeg likte henne.
Det som skjedde med henne, er forferdelig.
Men hun er død.
Og jeg kan ikke la Brians dumskap få oss drept.
Han er like borte som det hun er.
Jeg kan få oss bort herfra. Men du må ta et valg.
Enten bli her hos ham, eller du blir med meg.
Hvis du ikke vil hjelpe ham, så gjør jeg det.
Brian, vent.
Hva?
Jeg tror det er tryggest å bli med deg.
Hva er dette?
Jeg får ikke dra! Han lar meg ikke dra!
Slutt, det er meg!
Er det bondegutten igjen?
Det er han.
Jeg vet ikke hvem Chris så. Men det var ikke denne karen.
- Han sa: ''Han lar meg ikke dra." - Det ser ut til at han fant en måte.
Er det...?
Chris!
Kom igjen.
Kom igjen! Faen.
Kom igjen.
Hva i helvete?!
Johnny!?
Vi må stikke, nå!
Løp! Jeg dekker deg.
- Vi kan løpe...veien... - Vi forlater ikke Scott. Stikk!
Kom igjen, din jævel.
Natalie?
Elskling?
Si noe!
Vær så snill...
Natalie?
Corey!
Hvor er broren din?
Er du ferdig med arbeidet?
Går det bra? Hvor er Brian?
Nei, nei, nei...
Jeg har tenkt litt. Vi er tryggest her, for de kan ikke forlate åkeren.
Hver gang noen går inn i åkeren, blir man angrepet.
Hvordan kom Brian og jeg gjennom første gangen?
- Spiller det noen rolle? - Tuller du?
Jeg var noen centimeter unna en av dem, og den rørte seg ikke.
Det var nok Johnny. Han var i rommet der oppe, jeg så lyset i vinduet.
- Og så? - Så...
Her, du kan se sånn på det. Dette er oss.
Dette er dem. De er i maisåkeren.
Johnny gikk ut i åkeren og ble angrepet.
Så kom Brian og jeg, og ingenting skjedde. Hvorfor?
Fordi den som angrep Johnny, var opptatt med ham.
Gjorde ham om til et fugleskremsel.
I sjakk, kalles det å oppgradere en bonde.
Da Johnny var oppe og ble forvandlet, kunne Brian og jeg gå gjennom åkeren.
Da Johnny var oppe, hva med de andre? Hvorfor gjorde ikke de noe?
Fordi...fordi det er ikke dem.
Gutten drepte broren sin, og gjemte ham på åkeren som et fugleskremsel.
Nå er brorens ånd fanget der ute og venter på at noen skal komme...
...og hopper fra fugleskremsel til fugleskremsel...
...og dreper alle som kommer.
Men ånden kan bare bo i ett fugleskremsel om gangen...
...de kan ikke angripe samtidig.
Etter at den har drept noen, tar den dem med ovenpå...
...og forvandler dem til et nytt fugleskremsel.
For å bruke det mot andre.
Så du tror vi har mistet den siste muligheten vår?
Nei, det jeg mener er at når den er opptatt med noen der oppe...
...da må vi benytte sjansen.
Dette må aldri få skje med noen andre, noengang.
Hva skal vi gjøre?
Brian...?
Hvis du er der inne nå...
...vær så snill... bare la meg...
Jeg tok det jeg fant. Vi kan bytte.
- Klarer du å holde følge? - Jeg kan prøve.
Kom igjen, vi er nesten fremme.
- Hva gjør du? - Leter etter hagla.
- Den stopper dem ikke. - Den bremser dem. Hjelp til å lete.
Faen også!
Å nei.
Jeg fant den. Vi stikker!
Kom igjen da!
- Scott, går det bra? - Jeg tror ikke jeg klarer det.
Vi må fortsette.
- Hvorfor har de sluttet å komme? - Det har de ikke.
- Klarer du å fortsette? - Det nytter ikke.
Vi må dele oss.
Vi har kommet langt nok ut, det er sikkert bare èn.
Den kan ikke løpe etter oss begge.
Du går den veien, og jeg går bortover her.
- Greit? - Okay.
Scott...
...vi møtes ved veien.
Den er grei.
Beklager, Brian.
Spring! Spring!
Hallo, er det noen der?
Hei! Hei du!?
Går det bra? Hei!
NorSub: Teddyboy33 - NST - ** NedlastingSubTeam **